DE FIRE FJER
I 1885 blev tusindvis af forsvarsløse indbyggere i Sudan -
- gjort til slaver og myrdet af blodtørstige dervisher, -
- der herefter belejrede Khartoum.
Garnisonens leder, general Gordon, bad England om hjælp, -
- men hjælpen nåede aldrig frem.
KHARTOUMS FALD
MORDET PÅ GENERAL GORDON
Goddag, Parker.
Goddag, sir. General Faversham venter Dem på terrassen.
Doktor Sutton, sir.
De har haft en lang rejse.
Det er det værd, når man skal møde gamle venner. Kommer de alle sammen?
Ja, de sædvanlige. De er blot blevet et år ældre.
Sæt Dem ned, og tag et glas.
- Noget nyt fra London? - Har De ikke hørt det?
Gordon er død. Han er blevet dræbt i Khartoum.
Det er ingen nyhed.
Jeg sagde, det ville ske, allerede da de sendte ham derned.
Han var ikke hård nok i filten.
- Det skulle have været en som Dem. - Lige mine ord.
Første gang der ikke er en Faversham i hæren, sker sådan noget her.
Jeg er for gammel, og min søn er for ung.
Jeg skulle have giftet mig noget før. De husker nok min søn.
Han fylder 15 år i dag.
Jeg vil lade ham spise sammen med os i aften.
Jeg er bekymret for ham. Jeg forstår ham ikke.
Jeg sender ham på landets bedste militærakademi -
- og fortæller ham om hans berømte forfædre, -
- og så tager jeg ham i at sidde og læse digte. Shelley, endda.
De skal hjælpe mig med at få sat skik på ham og gøre ham hård.
Skål, mine herrer, for Krimkrigen og gamle venner.
Krimkrigen, ja. Det var dengang, krig var krig, og mænd var mænd.
Der var ikke plads til svæklinge.
Balaklava, i.eks. I husker nok stillingerne.
Disse nødder er russerne. Kanoner, kanoner, kanoner.
Til højre, det britiske infanteri.
Den tynde røde linje.
Her stod den øverstkommanderende.
Og her stod jeg, i spidsen for det 68. Regiment.
Højre flanke var helt umulig, venstre flanke var blokeret.
Jeg skred øjeblikkeligt til handling. "Lad det 68. Regiment rykke frem!"
En af mine underordnede kom hen til mig. Han rystede som et espeløv.
Jeg spurgte, hvad der var galt.
Han sagde, han var bange for at stå over for kanonerne.
Jeg spurgte, om han hellere ville stå over for mig.
Han så mit ansigtsudtryk, og så var han af sted.
Ti minutter senere omkom han i forreste geled som en rigtig soldat.
Jeg er ganske enig. Nervøsitet før et slag kan jeg acceptere, -
- men jeg kan ikke fordrage fejhed.
Jeg mindes en soldat, som blev angrebet af en kosak.
Han løftede sit gevær, fumlede med aftrækkeren og stak derefter af.
- Kosakkens lanse gennemborede ham. - Så fik han som fortjent.
Kan I huske Wilmington? Hans familie havde stolte traditioner.
Hans far omkom ved lnkerman. Hans farfar blev dræbt under Nelson.
Hans onkel blev skalperet af en indianer. Prægtig familie.
Generalen beordrede ham til at galopere frem med en meddelelse.
Han blev stiv af rædsel. Han kunne ikke røre sig.
Generalen sendte sin adjudant. Omkom efter 50 meter.
Han sendte sin aide-de-camp. Han fik hovedet skudt af.
Så red han selv af sted. Han mistede armen. Det ødelagde hans cricketspil.
Nu husker jeg det. Han kastede skam over familien og blev gjort arveløs.
- Til sidst tog han sit eget liv. - Nå, så meget mod havde han altså?
Mod? Det var det eneste anstændige at gøre.
Der er ikke plads til kujoner i England.
Harry, klokken er over 11. Du skal i seng.
Nej, sæt dig ned, min dreng.
Det er drengens fødselsdag. Vi har endnu ikke drukket hans skål.
Skål for Harry. Gid han må blive den modigste i Faversham-slægten.
- Tak. - Det er godt, min dreng.
Godnat, far.
Godnat, d'herrer.
Harry.
Du husker mig nok ikke, men jeg husker dig, fra du var spæd.
Jeg var læge i din fars regiment i Krimkrigen.
Jeg var gode venner med din mor, -
- og jeg vil også gerne være din ven.
Her har du mit kort, hvis du skulle få brug for mig.
Jeg er ikke til megen nytte længere, men hvis du får brug for det, -
- så skriv til mig, eller kom og besøg mig.
Det er meget venligt af Dem, sir.
- Godnat, sir. - Godnat, Harry.
TI ÅR SENERE
Sektioner!
Venstresving!
Stå rør!
For ti år siden blev general Gordon myrdet i Khartoum, -
- og den britiske hær blev trukket tilbage uden at hævne forbrydelsen.
I dag har Royal North Surrey-regimentet -
- fået ordre til at slutte sig til Sir Kitcheners hær i Egypten -
- med det formål at generobre Sudan.
- Hvordan er Egypten, John? - Primært sand, sved og solstik.
- Hvornår tager vi af sted? - Vel ikke før på næste torsdag?
Nej, de var ti år om at beslutte sig. Måske engang i næste måned.
Så kan jeg give jer disse her. Mr. Harry Faversham.
Kaptajn John Durrance. Og en til den buttede Willoughby.
- Hvad er det? - En invitation til festivitas.
Der vil være strygeorkester, jordbæris og gøglende tjenere.
Min søster Ethne bliver 21, så far har rigtig revet sig.
- Champagne? Østers? - Da ikke østers i juni.
Selv var jeg så fornuftig at blive født i mans.
Far har allerede skrevet fire taler, og han har øvet sig på badeværelset.
"Mine damer og herrer og officerer i mit gamle regiment."
"Der er mere end én grund til at holde fest i dag."
"Jeg er stolt af at bekendtgøre, at min datter bliver myndig, -
- og at hun er blevet forlovet med en gammel soldaterkammerats søn:"
"Mr. Harry Faversham fra Royal North Surrey-regimentet."
- Ham der? - Vores egen Harry Faversham.
- Det er søreme pludseligt. - Det har længe været under opsejling.
- Tillykke, Harry. - Tak.
- Tillykke, Harry. - Tak, John.
Du kan ikke tage hende med til Egypten.
Når dervisherne fanger en hvid, skærer de næsen af ham -
- og hænger ham op i tæerne, så pengene falder ud af lommerne.
Vi ses til middagen.
- Skræmte jeg den stakkels fyr? - Det skulle ikke undre mig.
Jeg ved ikke, hvad der er med ham. Ingen humor. Drikker ikke.
Han er fjern hele dagen og læser digte om aftenen.
Hvis det er kærlighed, foretrækker jeg forstoppelse.
Jeg må hellere klæde om. Vi tales ved.
Undskyld, John. Jeg skulle ikke have gjort en spøg af det.
- Jeg ved jo, hvordan du har det. - Det gør ikke noget, Peter.
Det var jo hendes beslutning.
Jeg ville nu stadig ønske, det var blevet dig.
Vi ses til maden.
Der findes masser af andre piger.
Ja, til andre mænd.
For mange år siden kæmpede jeg i Krimkrigen, -
- side om side med den galante general Faversham, -
- hvis død sidste år var et stort tab for os alle.
I aften er jeg stolt af at kunne bekendtgøre min datters forlovelse -
- med Harry Faversham, min gamle vens eneste søn.
For ti år siden -
- udbragte jeg en skål for Harry:
"Gid han må blive den modigste i Faversham-slægten."
Harry Faversham skal nu smedes sammen med min datter Ethne.
Kompagniet kan træde af.
Danseriet vil nu begynde.
Nå, oberst, nu skal De til Egypten.
Det er jo kun et mindre felttog, men det vil være sundt for Dem.
- Hæren er for blødsøden nu til dags. - Den er altså ikke hård nok?
Men Krimkrigen. Det var dengang, krig var krig, og mænd var mænd.
Nu skal De høre, hvad der skete ved Balaklava.
De husker stillingerne, doktor.
Ja, kun alt for godt. Jeg var yderst på venstre flanke.
Nødderne er de russiske batterier.
Kanoner, kanoner, kanoner.
Til højre, det britiske infanteri.
- Den tynde røde linje. - De fik måske ikke så meget at spise?
- Hvad fabler De om? - De sagde, de var så tynde.
Det er linjen, jeg taler om, ikke soldaterne.
Her stod den øverstkommanderende.
Og her stod jeg, i spidsen for det 68. Regiment.
Jeg er ked af, far absolut skulle nævne Egypten.
Vi får det til morgenmad og frokost og regimentets ære til aftensmad.
Han forstår vel, at du gifter dig med mig og ikke med regimentet.
Han er ikke helt sikker.
Er du helt sikker?
Når vi bliver gamle og knager af gigt, vil vi tænke tilbage på denne aften.
- Du kommer aldrig til at knirke. - Vi skal knirke med de bedste.
Og mellem knirkene vil vi høre dansemusikken -
- og se månen og dufte blomsterne.
Dette er et højtideligt øjeblik. Der fødes et minde i aften.
Et minde, der vil bestå til vore dages ende.
Øjeblikke som dette er bedre end alverdens minder.
Minderne vil være bedre, for de tynges ikke af tvivl og bekymringer.
Minder flakser bare omkring, uden at der falder skygger over dem.
Dansemusik, månen og primulaerne. Intet andet.
Du vil vel ikke berøve mig min dans, Ethne?
Det er min fejl, John.
- Er det din dans nu? - Den er netop begyndt.
Der er også en, der venter på mig.
Det var min fejl, John. Jeg taler for meget.
- Skal vi danse? - Det er en polka.
Polka er så spjættende. Det er som at tage afsked i morsekode.
Jeg er ked af det, John. Det er så svært at forklare.
Du behøver ikke skrive en liste.
"Hvorfor jeg elsker A" og "Hvorfor jeg ikke elsker B".
Det er kun B, der funderer over, hvad grundene kan være.
Jeg har en imponerende liste.
"Grunde til at Ethne Burroughs ikke elsker John Durrance."
Jeg har nedfældet omkring 40 grunde. Grund nr. 41: Hun elsker en anden.
Derfor slog jeg en streg over de andre.
Harry er en fin fyr. Du vil kunne hjælpe ham til en stor karriere.
Det håber jeg da.
Jeg tror, I bliver meget lykkelige. Og jeg tror altid, jeg vil elske dig.
Kæreste John
- Jeg er virkelig ked af det. - Jeg skal nok klare mig.
Du skal ikke være ked af det i aften. Kom, lad os så danse polka.
Royal North Surrey-regimentet har fået ordre til at sejle fra Portsmouth -
-for at gøre aktiv tjeneste i Sudan.
Faversham. Hør, hvad det er, han vil.
Han vil tale med Dem i enrum.
Udmærket.
- Nå, Faversham? - Jeg vil overrække Dem dette.
- Hvad er det? - Min opsigelse.
Deres opsigelse?
- Hvad mener De? - Jeg mener, hvad jeg siger.
Jeg forstår Dem ikke.
Jeg skulle have gjort det for længe siden.
Jeg blev kun soldat, fordi hele min fars familie har været det.
Men nu har jeg gjort min pligt over for ham.
Deres pligt over for ham? Har De ingen pligt over for Deres land?
Få Dem nu en god nats søvn.
- I morgen har De det bedre. - Jeg har bestemt mig.
Hvis De gør det her, vil De fortryde det hele Deres liv.
Jeg har bestemt mig, sir.
De prøver at løbe fra Deres ansvar! Jeg nægter at modtage opsigelsen.
Jeg er i min gode ret til at sige op, sir.
Jeg havde aldrig troet, at en Faversham kunne være en kujon.
- Må jeg gå, sir? - Ja, gå.
Officererne venter, sir.
Mine herrer, de endelige ordrer er netop løbet ind.
Regimentet sejler på torsdag. Vi drager derfor til Portsmouth.
Jeg har netop modtaget et telegram fra general Kitchener.
"Glæder mig til at modtage Deres regiment."
Mine herrer
Der er foretaget en ændring i officersstaben.
Mr. Faversham har indgivet sin opsigelse, -
- selvsamme aften som hans regiment drager i krig.
Han bliver afløst af mr. Parker, der ellers skulle være blevet her.
- Nu må jeg af sted. - Farvel, John. Held og lykke.
- Hold godt øje med unge Peter. - Det skal jeg nok, sir.
Lille snuskebasse. Hvad græder du for?
Farvel, Aggie. Pas godt på din mor.
- Farvel, Fred. - Farvel, skat. Nu må du ikke græde.
Jeg klarer det nok, men børnene vil savne dig.
- Farvel, min dreng. - Farvel, far.
Hundene vil savne dig.
Harry!
Hvad er der sket? Peter tog af sted i går aftes.
Har de aflyst det? Skal du ikke af sted?
De er rejst. Regimentet sejlede i morges.
- Men jeg tog ikke med. - Jeg forstår det ikke.
Vi har talt om det så tit. Hvor tåbelig den krig er.
Et frygteligt spild af en tid, vi aldrig får igen.
- Hvad har du gjort, Harry? - Jeg har indgivet min opsigelse.
Det er noget, jeg burde have gjort for længe siden.
Jeg er ikke længere en bedrager, der ikke er tro mod sine idealer.
Jeg vil leve for vores lykke. Jeg vil redde vores hjem fra forfald.
Jeg vil redde de mennesker, min familie har forsømt -
-til fordel for storhed i Indien, i Kina og i Afrika.
Undskyld, frøken. Denne pakke er netop ankommet til mr. Faversham.
- Den er sendt med ilbud. - Tak.
Mr. Thomas Willoughby.
Mr. Peter Burroughs.
Kaptajn John Durrance.
Det var en fornem afskedshyldest, Ethne. Jeg spiste frokost om bord.
Peter deler kahyt med John Durrance og Willoughby.
- Far - Det var et prægtigt syn.
Skibet stævnede ud i kanalen, og folk jublede.
Må jeg tale med Dem, sir?
Det var hjerteløst at sende de fjer.
Hjerteløst, men retfærdigt.
Er det ikke sådan, du ser på det?
Jeg kan tydeligt se det i dine øjne.
Vi var enige om at være oprigtige og ikke fortie noget over for hinanden.
Da du gjorde det
troede du da, at jeg ville være stolt af dig?
Jeg troede, du ville forstå mig.
Vi har talt om det så tit og har altid forstået hinanden.
Ja, vi har drømt om de ting, vi ville gøre, hvis vi var frie.
De, der er født frie, kan gøre lige, hvad de vil.
Men hverken du eller jeg er født fri.
Vi er født ind i en tradition.
Et kodeks, vi må adlyde, selvom vi ikke tror på det.
Og vi må adlyde, fordi vore nære og kæres stolthed afhænger deraf.
Jeg forstår dig.
Der bør være fire fjer her.
Vi har aftalt altid at være oprigtige over for hinanden.
Giv den til mig.
Den øverstkommanderende i Egypten, Sir Herbert Kitcheners, lejr
- De har gjort tjeneste her før. - I Abu Klea, sir.
Så ved De, hvad De kan forvente.
- Og De? - Jeg har været her lige siden.
- Er De gift? - Ja.
- Har De børn? - Jeg havde fire, da jeg tog af sted.
KITCHENER BEDER OM FORSTÆRKNINGER
- Harry Faversham? - Goddag, doktor.
Hør, jeg troede, dit regiment var taget af sted.
Det er det også. Lige så vel som garden er taget af sted.
For mange år siden gav jeg dig mit kon. Kan du huske det?
Ja, det kan jeg.
For det tilfælde, at du skulle få brug for hjælp.
Kom, lad os spise middag sammen i min klub.
Den ligger over for parken. The Naval and Military.
Nej, det sted vil jeg gerne undgå.
Lad os tage hjem til mig.
Du forlod altså hæren, fordi du følte en større pligt over for dit hjem -
- end over for en flok afrikanske bønder?
Det er der ikke noget vanærende i.
Hvis det ellers er hele sandheden, -
- er disse fjer en fornærmelse, som du bør behandle med foragt.
I så fald havde jeg sporenstregs smidt dem i pejsen.
Men De ved, det ikke er hele sandheden.
Og det vidste Ethne også.
Som dreng fik jeg fortalt en grusom historie. De var selv til stede.
En officer, der ikke kunne kæmpe, fordi han blev lammet af frygt.
En officer, der blev udstødt af samfundet og skød sig selv, -
-fordi hans liv var ødelagt.
- Den historie hjemsøgte mig. - Mangen en mand hjemsøges af frygt.
Min far foragtede mig og mente, jeg var en kujon, -
- og det gjorde min frygt virkelig. Jeg vidste, at hvis jeg kom i krig, -
- ville jeg reagere på samme måde som den soldat og dø som ham.
Jeg er en kujon, doktor.
Var jeg ikke blevet soldat, havde jeg kunnet skjule det.
Men er man kujon som soldat, er man til fare for sine kammerater.
Da ordren kom fra Egypten, vidste jeg, at skæbnens time var oprundet.
Ligesom den oprandt for ham den anden.
Jeg strittede imod. Jeg troede på alle de grunde, jeg gav mig selv.
Jeg bedrog mig selv, -
- men jeg kunne ikke bedrage mine venner.
De mænd, der sendte mig disse fjer, kendte mig bedre, end jeg selv gjorde.
En mand, der vil undgå sin skæbne, er både en kujon og en tåbe.
Du tager fejl. En tåbe har ikke fantasi nok til at være en kujon.
Hvis jeg troede, du var en kujon, -
- ville jeg tage den her med mig. strides med dig om den, om nødvendigt.
Det er, fordi jeg ved, du ikke vil bruge den mod dig selv, -
- at jeg lader den ligge.
Er der noget, jeg kan gøre?
Ja, doktor, det er der.
Jeg forlader England i morgen.
Jeg vil skrive til Dem fra tid til anden, så De ved, jeg er i live.
Hvis De ikke hører fra mig i et år
kan De regne med, jeg er død.
I så fald vil jeg bede Dem tale med Ethne.
Sig, jeg forsøgte at gøre bod for den skam, jeg har bragt over hende.
Hvor tager du hen?
Til Egypten.
Suakim ved Rødehavet
Doktor Harraz?
Jeg kommer fra England og Deres gamle ven, doktor Sutton.
Vi arbejdede sammen på et hospital i Indien. Hvordan har han det?
Han har det godt.
Hvad kan jeg gøre for Dem?
Jeg skal nå frem til Kitcheners hær. De skal forklæde mig som en indfødt.
Taler De arabisk? Taler De et andet lokalt sprog?
Men Kitcheners hær er 600 km væk, og De vil skulle gennem fjendeland.
Hvordan kan en læge hjælpe? Jeg kan blot diagnosticere Dem som sindssyg.
Jeg har hørt, at Sangalt-stammen engang gjorde oprør mod kaliffen.
Som hævn blev de brændemærket og fik skåret tungerne ud.
- Kender De mærket? - Alle kender Sangalt-stammens mærke.
Så ved De, hvorfor jeg er her.
Men De vil komme til at savne Deres tunge.
Jeg vil tie. Ingen vil se efter den, hvis jeg er brændemærket.
Jeg kan farve Deres hud, -
- men jeg kan ikke efterligne et ar, så det ikke vil blive opdaget.
- Det forstår jeg. - Er Deres mission da så vigtig?
Må jeg blive, til såret er helet?
De er en modig mand.
- Durrance. - De har sendt bud efter mig?
Jeg har talt med Kitchener. De kender jo situationen.
Hovedstyrken må længere op ad Nilen. Det er den eneste vej til Omdurman.
Men floden belejres af kaliffens hær, og vores skibe kan ikke komme frem.
Kaliffen må lokkes væk derfra og ud i ørkenen.
Hvis en af vores brigader angreb hans flanke, måtte han vende sig mod den, -
- og så ville floden være ubevogtet.
Kitchener kan ikke undvære et regiment -
- og da slet ikke en brigade, men han kan undvære et kompagni.
Royal North Surreys 5. Kompagni. Mange tak, sir.
Hvem er denne mand?
Hvor meget har han hørt?
Sangalt.
Det var dårligt skuespil.
Ingen sangalt ville træde ind med en englænders selvsikkerhed.
- Hvorfor var manden så nervøs? - Han frygtede, du ville forråde ham.
Jeg nærer ikke samme frygt.
Men jeg ville gerne vide, hvad alt det her skal til for.
Fire personer har hver givet mig en hvid fjer. De skal tage dem tilbage.
- Englænderne er vanvittige. - Ikke vanvittige.
- En hvid fjer er kujonens symbol. - Hvorfor bekymre sig om det?
- Vær en kujon, og vær glad. - Nej, doktor.
Jeg har været en kujon, og jeg var ikke glad for det.
Noget nyt?
North Surrey-regimentet har forladt Abu Hamid.
De kan møde dem ved Nilen ved den femte katarakt.
Hæren skal op ad floden i både og hjælpes over katarakten af indfødte.
Der har De Deres chance.
- Går det fremad, sergent? - Javel, sir.
Vi har lavet så mange fugleskræmsler, at det ligner en hel hær.
Lad mændene hvile, men vær beredt.
Så snart vi bliver opdaget, har vi ikke tid til at nyde udsigten.
De kan holde udkig fra det højdedrag derovre.
Der er ingen halenegre her i nærheden. Jeg skal veksle et ord med Kaptajnen.
Du godeste!
To mand! Lad det gå lidt tjept!
Du tager riflerne. Giv mig en hånd.
Han må tilbage til lejren.
Vi har ordre til at blive her, indtil vi ser dervisher.
- Vi må have is til at køle ham ned. - Og et par lækre sygeplejersker.
- Kan du se noget? - Nej.
Jeg forstår det ikke. Han sagde, han ville være tilbage ved daggry.
Måske holder han øje med nogle dervisher.
Hvis han havde set dervisher, ville han vende tilbage.
Kaliffens hær af dervisher og halenegre ved Nilen
- Hvem dér? - Korporal Evans, sir.
- Hvor længe har jeg ligget her? - Siden i går.
- Hvad er klokken? - Den er tre.
Tilkald sergent Brown, når det bliver lyst.
Det er lyst nu. Det er midt om eftermiddagen.
Tilkald sergent Brown.
Sergent, Kaptajnen vil tale med Dem.
- Sergent Brown her, sir. - Kom indenfor.
Det er godt at se, De har det bedre.
Vi bryder op med det samme. Jeg så dervisher i går.
Korporal Clark, tilkald mændene. Hughes, gør kaptajnens hest klar.
Så er vi klar til afgang.
De må ikke gå, sergent.
De skal hjælpe mig ud til min hest.
Flower og Bardell, pak teltet sammen. I danner bagtrop.
Fremad march!
Før mig til mit telt, sergent.
- Vi var begyndt at blive nervøse. - Det er der ingen grund til.
Jeg fik øje på nogle dervisher i går. De så også os, så det var en succes.
Sergent, sørg for at mændene får noget mad og noget søvn.
Willoughby? Parker?
Sluk bålene, og sæt dobbelt så mange vagter.
Der er ingen umiddelbar fare, men vi må være på tæerne.
Peter, jeg fik lidt af et hedeslag i går.
Det gør mig ondt. Jeg har selv prøvet at få solstik som dreng.
- Hvordan påvirkede det dig? - Jeg fik en dundrende hovedpine.
Du ser træt ud, John. Du må se at hvile dig.
Vi er i en udsat position. Det kan godt gå hen og blive grumt.
Jeg er lidt omtumlet, så jeg lægger mig nu.
- Vil du tage kommandoen i nat? - Naturligvis.
- Skal jeg hjælpe dig ind? - Nej, jeg er frisk i morgen.
I har ikke set noget? Hold øjnene åbne.
Muldyrene er urolige. Et skidt tegn.
Jeg ved det. Jeg glæder mig til solopgang.
Alarm!
Alarm! Slå alarm!
Peter, er vi omringet? Jeg kan intet se for røgen.
Lad! Læg an! Fyr!
- Sir, Ali har nyt. - Godt. Hvad ved han?
Kaliffens hær har forladt Nilen.
Det var jo det, vi ventede på. Manson, giv ordre til at sejle.
Snart er vi ved Omdurman, og så har vi det, som vi vil have det.
Takket være Durrance. Han har gjort en stor indsats.
Peter?
Er det dig, Peter?
Peter?
Willoughby!
Burroughs!
Peter! Så svar mig dog!
Er det dig, Peter? Jeg er ved at gå fra forstanden.
Jeg kan ikke se noget. Der er ingen grund til at skjule det.
Jeg er blevet blind.
Solen fik bugt med mig oppe i bjergene.
Hvorfor siger du ikke noget? Hvad er der i vejen?
Hvem er du?
Er du målløs? Har du aldrig set en blind mand før?
Hvem fanden er du? Sig noget!
Kan du ikke tale engelsk, så tal arabisk!
Så er det altså sandt. De er alle sammen døde.
Hele mit kompagni er udslettet.
Der er kun en blind mand og en stum tosse tilbage.
Vi kan kun se frem til at dø af tørst.
Kom her.
Læn dit hoved mod det eneste kølige, der er tilbage i denne bageovn.
Vil du ikke? Så må du møde Djævlen alene.
Kompagni, stå klar!
Kompagni, træd an!
Lad! Læg an! Fyr!
Giv mig min hjelm, sergent.
Ethne
"Kan du ikke lide polka? Polka er så spjættende."
"Ethne, jeg vil altid elske dig."
Goddag, doktor.
Jeg er glad for, du er alene. Jeg er her for at tale med dig.
Jeg vil spørge, om du har hørt fra Harry Faversham.
Jeg har intet hørt. Vi var enige om, at bruddet skulle være totalt.
Jeg aner ikke, hvor han er.
Da han forlod England for et år siden, lovede jeg ham at give dig en besked.
For et år siden?
- Jeg forstår Dem ikke, doktor. - Han forlod England med ét formål.
Hvis han havde medgang, ville omstændighederne fortælle dig det.
Og hvis han havde modgang, -
- bad han mig fortælle dig, at han havde gjort sit bedste.
Han lovede at skrive til mig som tegn på, at han var i live.
Hvis jeg intet høne i et år, -
- betød det, at han var død.
Så er det altså forbi.
- Synes De, jeg var grusom mod ham? - Nej.
Jeg var grusom mod ham.
Jeg var en kujon. Jeg hjalp ham ikke, da han havde mest brug for det.
Du kunne intet have gjort for at ændre hans beslutning.
Du kunne have tigget og bedt, men han var fast besluttet.
Det må du altid huske på.
For hans mindes skyld og for din egen lykkes skyld.
Ethne!
Hvad står I to herude for?
Vi får os bare en mundfuld frisk luft, general.
I risikerer at få bronkitis. Kom, lad os få et glas sherry.
Se, en araber! Han har fanget en officer.
- Han prøver at udplyndre ham. - På ham!
Abdul, hør, hvad han har at sige.
Det nytter ikke noget. Han er sangalt. Han kan ikke tale.
Sæt ham i fængsel. Han skal til Abu Hamed og reparere veje.
Lægen er her.
- Hvordan har Durrance det? - Han overlever.
Strålende. Han er en dygtig officer, regimentet ikke kan undvære.
Han er blind.
- Blind? - Solen har ødelagt hans øjne.
Jeg har set det før. En mand får solstik og ligger længe i solen.
Men hvis han får ro, kommer han sig vel?
Var han blevet behandlet straks, havde vi haft et spinkelt håb.
Nu har vi intet. Nerverne er fuldstændig ødelagt.
ET HALVT ÅR SENERE
Flot, John!
Snart kan jeg ride på rævejagt. Sæt den højere op, Joe.
- Ikke mere i dag. - Bare én gang til.
I morgen. Nu skal vi klæde om til middagen.
Jeg kan klæde om på ti minutter nu.
- De skal øve Dem i at barbere Dem. - Ja, jeg skal lære at barbere mig.
Og lære at binde en butterfly. Jeg er på skolebænken igen.
- Joe er en dygtig lærer. - De er en god elev, sir.
Og ikke mere findelt mad. Jeg vil lære at skære en kylling for.
Han er en modig mand.
Jeg håber, jeg kan gøre ham lykkelig.
Gider du gøre det for mig, Joe?
Hør her, Ethne. Der er noget, jeg længe har villet sige.
Hvordan skal jeg formulere det?
Er du nu helt sikker på, du gør det rigtige?
Helt sikker.
En soldat er udmærket klar over hvilke risici, han tager.
Hvis uheldet er ude, beder han ikke om medlidenhed eller medfølelse.
Men du har hele livet foran dig. Det er ædelt og uselvisk af dig, -
- men i 30, 40 eller 50 år?
Tal ikke om at være ædel. Det har intet med det at gøre.
Jeg har bare truffet en beslutning.
- Araberen er et besynderligt væsen. - I har ikke hørt slutningen endnu.
Der kommer altså en araber helt ud af det blå.
Han tager mit kon, giver mig min feltflaske -
- og siger ikke et ord under hele turen.
- Det må have været uhyggeligt. - Det var ved at gøre mig vanvittig.
Men jeg vidste, han forsøgte at redde mig.
Jeg ved ikke, hvor mange dage, vi vandrede. En lille uge, måske.
Han placerer mig i en båd og sejler mig ned ad Nilen til lejren.
Og nu kommer det mærkelige:
Efter sin heltemodige dåd -
-lægger han mig ned og begynder at udplyndre mig.
Det er bare mellemøstlig forretningsmentalitet.
Han havde udført et stykke arbejde og ville have betaling.
Han fik ikke ret meget. Jeg havde hverken papirer eller penge.
- Han fik altså intet? - Han havde nær fået én ting.
Det eneste, jeg havde på mig.
- Kan du huske det her? - Mit brev.
Der står noget morsomt i det. Ethne, læs det PS, du skrev.
- Der er stadig sand i. - Det kan du beholde som en souvenir.
- Læs nu PS'et. - Lad mig gøre det.
"PS: Pas på, du ikke får solstik."
Du har altid sagt, jeg aldrig lytter til andre.
Ethne, du skælver jo.
Tag det ikke så tungt. Det kunne være gået meget værre.
Jeg havde været død, var det ikke for min araberven.
Og hvad blev der af ham?
Staklen blev gjort til straffefange.
Da jeg kom til mig selv, var han flygtet uden spor.
Lad os gå en tur i haven. Jeg henter vores frakker, Ethne.
Jeg skal huske mit brev.
Tak.
Harry er altså i live. Det var han i hvert fald, da han indfriede sin gæld.
I Omdurman
Det er da pænt af dem at underholde os.
Hvis mine hænder var fri, ville jeg klappe.
Hvis mine hænder var fri, ville jeg kvæle ham fyren med aben.
MIST IKKE MODET
- Ser jeg stadig mentalt rask ud? - Nej, gør jeg?
"Mist ikke modet."
Peter
Måske nåede vores budskab frem.
Måske har Durrance sendt denne fyr for at komme os til undsætning.
Ja, det gad jeg nok vide.
Gad vide, hvad hans plan er.
Karaga. Karaga Pasha.
Hvad vil være den bedste flugtvej? Ørkenen eller floden?
Aner det ikke. Det er aldrig lykkedes nogen at flygte herfra.
Man må da have forsøgt at befri dig.
Ja, for mange år siden. Men det slog fejl.
- Hvor længe har du været her? - Siden Gordon blev dræbt.
Kitcheners hær fortsætter til lands og til vands mod Omdurman
Svømme? Svømme?
Ja.
Se øen.
I morgen. Båd venter.
Den gale musiker var altså britisk spion.
Hvad har du sagt til dine britiske venner?
Kaliffen vil belønne og skåne dig. Hvad ved du om Kitcheners hær?
Hvis du ikke svarer, pisker vi dig, til du gør. Svar!
- Så er du fri. - Gudskelov.
- Det var så den flugtmulighed. - Ingen gris til aftensmaden.
Stakkels mand. De har givet ham pisk.
Hvem mon han er? Sikken en araber, der er blevet betalt for at hjælpe os.
- Mon han har papirer på sig? - Det har spioner sjældent.
Der trådte jeg rigtig i spinaten, hvad?
- Harry, hvem har sendt dig? - Ingen.
- Hvad laver du så her? - Forklar os det.
Der er ikke tid. Vi er på den, men vi har stadig en chance. Hør her.
Kaliffen vil angribe Kitchener.
Hvis han taber, dræber han os i vrede. Vinder han, dræber han os af glæde.
Over for fængslet ligger kaliffens våbenlager.
Der er kun nogle enkelte vagter og opsynsmænd.
- Har du filen? - Ja. Den fil var en genial ide.
Er der nogen her, der kan tale de andre staklers sprog?
Ja, ham den gamle derovre. Jeg henter ham.
- Kan du klare den, Harry? - Jeg klarer den.
Dette er Karaga Pasha, den tidligere guvernør af Kordofan.
Taler du fangernes sprog?
Jeg taler arabisk og græsk. De forstår alle et af sprogene.
Så kan du gøre dig selv og dem en stor tjeneste.
Fortæl dem, at jeg er i stand til at befri dem.
Sig, at de hverken må sige eller gøre noget, før jeg giver tegn.
Vi må arbejde hurtigt.
Tom, knæk filen midt over. Få fat i den stærkeste mand først.
Bajonetter!
De gør klar til angreb. Det er hele deres hær.
Perkins, højre flanke. Cramley, venstre flanke.
Lad brigaden gå i stilling. De skal vente med at skyde til sidste øjeblik.
Et prægtigt syn.
- De er tæt på. Hvornår skal vi skyde? - Når vi får signal.
Hvis du er bange for at se på dem, så luk øjnene.
Jeg skal nok sige til, når du skal åbne dem.
Læg an!
Fyr!
På med kæderne. Karaga, fortæl dem, det er nu eller aldrig.
De skal vente, til vagterne når os.
De kommer tilbage.
- De er ikke så mange nu. - Det er vi heller ikke.
Vi skal have ram på tårnet med det sorte flag.
- Det er våbenlageret. - Godt. Spræng det i luften.
- Det er vores kanoner. - De sprænger os i luften!
Vent her.
De skyder efter det sorte flag!
Vi må hejse noget andet i stedet. Hvad som helst.
- Se her! Det har de hugget fra os. - Jeg ordner det.
De stryger flaget. De overgiver sig og hejser det hvide flag.
Det er vores flag, sir.
KITCHENER INDTAGER KHARTOUM
Kom ind.
- Goddag, John. - Goddag, doktor.
Hvordan går det?
Tag Dem en drink.
- Gør det noget, jeg tænder lyset? - Nej, nu skal jeg.
- Har du hørt nyhederne? - Jeg har lyttet.
Har vi tilbageerobret Khartoum?
Ja, Kitchener besejrede dervisherne ved Omdurman.
Det er jo strålende. Så er det forbi. Sid ned, doktor.
- Whisky? - Ikke lige nu.
- Har De talt med doktor Wesley? - Jeg kommer netop derfra.
- Den tyske specialist var der også. - Det var pænt af ham at komme.
De behøver ikke fortælle mig, hvad afgørelsen blev, doktor.
Det var vel, hvad du forventede.
- Han mener ikke, at en operation - Det regnede jeg heller ikke med.
Hvis der havde været en gnist, der kunne pustes til, -
- havde jeg kunne mærke den. Jeg har længe vidst, at de var -
- stendøde.
Han forklarede, at årsagen kan være en læsion, der kan opereres.
- I dit tilfælde - Er der lukket og slukket.
Men nu har jeg da ekspertens ord for det.
De har fortjent Deres whisky.
Det kunne have været værre.
Havde jeg vidst, det var håbløst, ville jeg have skudt mig selv.
Jeg er ved at lære punktskrift. Fingrene bliver hurtigt følsomme.
Vær ikke bange øen her er fuld af klang og toner, -
- de lyder dejligt og gør ingen skade.
Tit summer tusind instrumenters klang omkring mit øre, -
- og der lyder stemmer -
- der kunne dysse mig i søvn igen omend jeg havde sovet nok så længe, -
- da drømte jeg at skyer åbned sig, -
- og viste mig et rigdomsvælde der ville regne ned over mig.
Så når jeg vågnede græd jeg, og bad om lov at drømme mere.
- Smukt. - Er det ikke storslået?
Jeg kunne den passage udenad alligevel.
- Skål for Dem, doktor. - Skål for dig, John.
Skål for Kitchener og hans drenge i Khartoum.
Stræk så benene, og læs nyhederne.
Krigskorrespondenten Mallinson har skrevet en reportage.
- "Khartoum, 2. September." - Lad os så høre.
"Det er mig en glæde at kunne rapportere om en storslået sejr."
"Ved daggry i morges efter en stormfuld nat -"
- kunne spejdere rapportere, at dervisherne var samlet ved Kerreri.
Sagnet sagde, briterne ville tabe dér. Dervisherne var alt for overtroiske.
- Klap nu i, og hør efter. - Undskyld.
"Dervisherne tordnede frygtløst frem mod de britiske karréer."
"På to timer var dervishernes styrker sendt på flugt."
"En mere udførlig rapport vil følge, når vi får detaljerne, -"
- men undertegnede, der fulgte North Surrey-regimentet, -
"- var så heldig at være vidne til dagens mest forbløffende hændelse."
"Mens slaget bølgede, overmandede fangerne i Omdurman fangevogterne, -
- besatte våbenlageret og holdt stand, indtil de blev befriet."
"Operationen blev anført af to britiske officerer, -"
- der var blevet taget til fange, løjtnanterne Burroughs og Willoughby.
Peter er i live! Og Willoughby! Er det ikke bare vidunderligt?
- Hvad er klokken? - Lidt i syv.
Vi tager straks af sted. Vi må fortælle det til Ethne og hendes far.
Han bliver ellevild.
Joe! Pak min kuffert. Få doktor Suttons kuffert sendt hertil.
Vi skal besøge general Burroughs.
Men jeg har en vigtig aftale i morgen.
Joe, bed doktorens sekretær aflyse alle hans aftaler i morgen.
- Men de ved det sikken allerede. - Nej, de får ikke avis før i morgen.
- Vi overbringer dem nyheden. - De har vel fået et telegram.
De har altid en fornuftig grund til ikke at gøre noget.
Forstår De ikke, hvad det betyder? Peter er i live og har gjort det godt.
Står der mere? Læs det sidste igen.
"Løjtnanterne blev reddet fra fængslet på heltemodig vis."
"En mand forklædt som en stum indfødt-
- slap ind i fængslet og filede fangernes kæder over."
"Han udstod tortur og satte livet på spil, -
-for i virkeligheden var han selv tidligere officer i regimentet."
Løjtnant Faversham.
Hvorfor skulle han forsøge at udplyndre mig?
- Doktor. - Ja, John?
Der ligger papir på skrivebordet. De skal skrive et brev for mig.
- Jeg er klar, John. - "Til Ethne Burroughs."
"Kære Ethne. Jeg har fået pragtfuldt nyt."
"Jeg har talt med en berømt tysk øjenlæge."
"Jeg kan få mit syn igen."
Fik De det?
Ja, jeg fik det.
"Jeg skal under langvarig behandling i Tyskland, -
- og jeg rejser i morgen."
"Når jeg kan se igen, vender jeg tilbage til hæren"
"med lyse minder om alt det, du har gjort for at hjælpe mig."
Jeg underskriver det selv.
Tilføj et PS.
"PS: Jeg har netop hørt nyheden om Peter og Willoughby, -
- og Harry Faversham."
"Jeg vedlægger en souvenir fra en ørkenvandring med en stum indfødt."
"Giv ham den chance, han fortjener, -
- og du vil opdage, at han ikke er så stum, som jeg troede, han var."
Det er det hele.
Deres bagage er pakket, sir. De kan lige nå en bid aftensmad.
Vi skal ikke af sted alligevel, Joe.
Jeg synes nu stadig, at hæren er blevet blødsøden.
I er blødsødne. Men I gjorde jeres bedste, -
- og nu da Harry har givet jer fjerene tilbage, kan han gifte sig med pigen.
Det er ikke så ligetil. Der er stadig min fjer.
Hvilken heltemodig dåd vil du udføre for at kunne give mig min fjer igen?
Sikke noget sludder. Heltemod findes ikke nu til dags.
I sloges bare med nogle halenegre. Det var noget andet i Krimkrigen.
Krig var krig dengang. Der var ikke plads til svæklinge.
Balaklava, for eksempel.
I kan selvfølgelig ikke huske stillingerne, men Mange tak.
Her var russerne. Kanoner, kanoner, kanoner.
Til højre, det britiske infanteri.
Et øjeblik, sir.
Deres beretning er ikke helt sand.
- Hvabehar? - Den er ikke helt sand.
- Ikke sand? - Nej. Jeg husker stillingerne.
Af vejen, Peter.
Russerne er bag nødderne. Kanoner, kanoner, kanoner.
Her er det britiske infanteri. Den tynde røde linje.
Her er den øverstkommanderende.
Og her er De, i spidsen for det 68. Regiment.
- Korrekt? - Fuldstændig.
Deres hest Caesar havde min far solgt Dem, fordi han ikke kunne styre den.
Det er sandt.
Ifølge Deres beretning sagde De: "Lad det 68. Regiment rykke frem."
- Det er sandt. - De sagde det bare aldrig.
De sagde det aldrig.
- Sagde jeg det aldrig'?! - Nej. De nåede det aldrig.
Min far har fortalt mig, at Caesar i samme øjeblik
Her er Caesar.
Blev skræmt af en vildfaren kugle og for af sted mod russerne.
Caesar red af sted, De red med, og det samme gjorde alle andre.
En prægtig fejltagelse blev tøjet til Deres prægtige karriere.
Men der blev aldrig sagt: "Lad det 68. Regiment rykke frem."
Med mindre hesten sagde det. Indrøm det nu bare, sir.
Efter alle disse år er det svært at huske detaljerne.
Jeg vil aldrig nogensinde kunne fortælle den historie igen!
Ethne, din fjer.
Oversættelse: Fnogbus